Превод и субтитри: vkehayov
Военно летище Атарот, Израел 1966-та
Дишайте.
Никога не бива да забравяме колко млади са били тогава.
Баща ми, Стефан Голд,
е бил най-младия командир на звено в Мосад.
Дейвид Перез навършил 29 по време на мисията.
Когато майка ми преминала през контролно-пропускателния пункт,
в контролирания от Съветите Източен Берлин,
тя била само на 25.
Те имали смелостта да се изправят пред едно невъобразимо зло.
Един мъж, чиито садистични експерименти
оставиха хиляди хора обезобразени или мъртви.
Мъжът, който стана известен с името, което оскверни летописа на медицината...
... Хирургът от Биркенау.
Тяхната мисия е била да го заловят и върнат в Израел,
за да бъде изправен пред съда.
Вместо това всичко свършва на улиците на Източен Берлин.
Тези трима смели, обсадени израелци преживяват най-ужасния си кошмар,
най-големите си болки.
И в обикновен акт пред лицето на чудовището,
те помогнали то да бъде победено.
Тази книга е посветена на източника на вдъхновението ми,
моята майка, Рейчъл Сингър.
Майко?
Майко...
Гордея се, че съм твоя дъщеря.
Тел Авив, 1997-ма
Дейвид Перез? - Да.
Очаквахте ме, нали?
Да, очаквах ви.
Бихте ли дошли с мен, сър?
Да вървим.
НЕУРЕДЕНИ СМЕТКИ
Добре ли сте, господине?
Съжалявам, но мисля, че...
Кога ще ги откажеш? - Какво да откажа?
Цигарите.
Отказах алкохола, какво повече искаш?
Добре де, скоро.
Надявам се да е скоро. Направи го заради внука ти.
Маркирах мястото. Може би от глава 11.
Добре. Благодаря.
Трябва да сте много горда.
Да, така е. Това е голямо постижение.
Гордея се с нея.
И съм сигурна, че сте била безценна в проучването.
Всъщност майка ми устоя на всички разпити.
Баща ми беше бъбрив.
Аз съм единствения журналист в Израел, с когото тя не иска да говори.
Мислех си, че няма да може да дойде.
Седнете.
И аз си го помислих.
Господи, това трябва да бъде изборен сезон.
Татко, ти дойде.
Дойдох.
Рейчъл... - Стефан?
Добре. Така, значи ти си експерта.
Може би ще можеш да ми кажеш.
Кой е този красавец на тази корица?
Добре ли мина?
Тя беше чудесна.
Това е добре. Добре... Това е много добре.
Просто искам да благодаря на всички ви, че дойдохте
да отпразнуваме старта на тази прекрасна книга.
И съм сигурна, че всички ние сме особено развълнувани
от присъствието на двама от героите на историята тук, с нас, тази вечер.
И още по-развълнувани, че един от тях се съгласи да почетете за нас.
Г-жа Рейчъл Сингър.
"Вечерта на 31-ви декември започна да вали по-силно."
"Това ги изолира дотолкова от външния свят,
че само когато погледнеше през прозореца навън
Рейчъл си спомняше, че е Нова година.''
"Имаше фойерверки в небето,
и всички останали в Берлин празнуваха."
Какво е толкова важно? Къде отиваме?
В апартамента на Дейвид.
Дейвид?
Знам, че вчера е идвал да те види.
Какво е това? Ревност на бивш съпруг или на офицер от разузнаването?
Както ти харесва.
Каза ми, че ще пътува, за да преподава.
Говорихме няколко минути, и после трябваше да тръгвам.
Ако не ми вярваш сам го попитай.
Защо го е направил?
Колата ми чака отвън.
Слез!
Благодаря. - Добре дошли.
Как беше пътуването? - Добре. Всички ме даряваха с любов.
Подстригала си се, изглеждаш добре. - Благодаря.
Аз съм Дейвид. - Аз съм Рейчъл.
Източен Берлин, Съветски сектор 1965-та
Стефан, това е Рейчъл.
Къде ще спя? - В моята стая.
Аз ще се преместя при него. Там накрая е.
Какво мислиш за новата си съпруга? - Твърде млада е.
Много е хубава. Не го ли забеляза?
Знаеш ли какво забелязах? Ти не забелязваш жените, ето какво.
От колко време се познаваме? - Не знам.
От две години.
Навсякъде, където сме били, ти никога не поглеждаше към жените.
Има ли нещо, което трябва да ми кажеш, преди да си легна?
Мисля, че току-що я забеляза.
Да?
Сега отзад.
Откъде идваш?
Аржентина.
Наистина ли? По-точно? - Кордоба.
Какво правеше там?
Съпругът ми е индустриален химик.
Той не изглежда като химик.
Няма да ти даде почивка, Дейвид. Мърдай.
Какво прави преди това?
Преди Аржентина живеехме в Унгария, където съпругът ми учеше химия.
Какво работеше в Мосад?
Отдел свръзки. - И какво работеше като свръзка?
Преводач.
Преводач?
Значи си за пръв път на бойното поле.
Добре. Това е добре.
Добре дошла в мисията.
Ще те чакам тук. - Няма да се бавя.
Г-жа Роге...
Добро утро, г-жо Роге. Аз съм д-р Бернхард.
Добро утро, докторе.
Моля, просто се отпуснете. Ще направим само малък тест.
Ако се почувствате неудобно, просто кажете.
Да. - Добре.
Това е ръката ми, а това е спекулума. Ще почувствате студ.
На колко години сте? - Двайсет и пет.
И колко време опитвате със съпруга си да заченете бебе?
Около две години.
Яйчниците ви изглеждат добре. Шийката на матката е леко изкривена.
Да, но това не би трябвало да причини безплодие.
Какво облекчение.
Имате лек акцент, г-жо Роге. Откъде сте?
Аржентина. Скоро се преместихме тук.
Това ще ви защипе малко, скъпа. Аржентина... Буенос Айрес?
Да. - Чудесно.
Бях там веднъж, на младини... Ходихме на опера.
Как се казваше Операта... - "Театро Колон".
Точно така. Чудесно, да...
За съжаление трябва да направим още няколко изследвания.
Става ли? Хубаво. Добро момиче.
Е, всичко наред ли е? - Следващата визита е в сряда.
Извинете...
Транзитната система на Западен Берлин.
Когато построили стената някои станции се оказали в грешната страна,
в Източния сектор.
Те са затворени и охранявани от войници.
Те стрелят и убиват, за да предотвратят всяко бягство.
Това е мястото, където ще го измъкнем.
Това е станция - призрак.
Влаковете от Западен Берлин преминават през тази станция
по тази линия, но не спират... Обикновено.
Едно, две, три, четири...
Четиринадесет секунди на влак.
Станцията се охранява през цялото време.
И стълбите към платформата са запечатани.
Нашия машинист трябва да спре непредвидено под моста.
Последните две вагони ще бъдат тук. Те ще бъдат празни.
След като влакът спре, охраната няма да може да вижда тази ограда,
или нещо, което се случва отвъд нея.
От другата страна на оградата има пощенско депо.
Микробуси пристигат и отпътуват през целия ден.
Ние сме просто още един бус с още един колет.
И след като вече сме в Западен Берлин,
ще бъдем превозени до въздушната база "Темпелхоф",
а оттам с частен чартър до Израел.
Удряме и изчезваме. Всичко, от което се нуждаем сега, е бързина.
Пробвай това.
Как ти се струва? - Много добре.
Ето те, агент на Мосад, с всички тези години на обучение,
с най-висока степен в точната стрелба и бойните изкуства,
а първата ти голяма мисия е шиене.
Черен колан в шивашкото изкуство.
Никога не споря с въоръжена жена.
Извинявай.
Какво е това?
Няма име. - Помия.
Сега го правих.
Днес имам рожден ден.
... и проучване на Мишна. На 15, проучване на Талмуда.
На 18 застават под сватбения балдахин.
Твърде сме закъснели за всички тези неща.
Ставаш на 29? През 20-те години, трябва да гониш житейските си цели.
Какво преследваш ти, Рейчъл? - Не знам, но очаквам да разбера.
Младостта.
Какво за нея, старче? Имаш ли цел?
Да, в моето семейство вярваме в целите.
Ние сме много предприемчиви мъже.
Баща ми беше шеф на кредитен отдел до 50 годишна възраст.
Така че каква е целта ти?
Шеф на кредитен отдел до 40.
Ами ти, Дейвид? Каква е житейската ти цел?
Ето това.
Ето това? Това е всичко, което искаш?
Не, кажи ми. Какво искаш от живота?
Искам да хвана Фогел.
Искам той да бъде съден, и искам света да гледа,
така че всеки да узнае какво е направил.
Искам всички да узнаят истината.
И искам още едно питие.
Забрави за това.
Какво да забравя?
Прекарал съм две години с него, а дори не го познавам.
Никой не го познава.
Той е самотник. - Ами семейството му?
Всичките ли? - Всичките.
Може би не всички са благословени да оцелеят.
Как ме намерихте, г-жо? - Извинете?
Кой ви каза за мен? - Кой...
Кой лекар ме препоръча? - Д-р Айзенберг.
Как е стария евреин? - Много добре.
Г-жо Роге, има ли случай на безплодие в семейството ви?
Не. - Цикъла ви редовен ли е?
Не. - Мисля, че открихме проблема.
Яйчниковите ви фоликули са все още недоразвити.
Трябва да ви помогнем. Само с една малка инжекция.
Искате ли да я направим сега?
Колко братя и сестри имате? - Нямам.
Извинете ме, моля.
Подръжте това, моля.
Г-жо Роге...
Значи сте единствено дете... и нямате в семейството
случай на безплодие? - Загубих майка си във войната.
Бедното дете.
Добре ли си?
Самоличността му е потвърдена. Имаме зелена светлина.
Вдруги ден.
Това е смело, което правиш.
Аз не съм смела.
Ужасена съм.
Но го правиш така или иначе, защото знаеш колко е важно.
Дейвид...
Това е уиски.
Толкова си красива...
Това е ръката ми, а това е спекулума.
Имала сте снощи полов акт? - Да.
Това е добре. В много подходящо време.
Мисля, че ще има резултат.
Нужна ви е единствено вяра, това казвам на всички мои пациенти.
Ами онези, в Биркенау?
Помощ! Сестра... доктора...
Бързо... колапсира...
Боже мой, какво стана? - Не знам, нямам идея...
Просто са хвана за гърдите и колапсира. Жив е... жив е...
Диспечер Бърза помощ, слушам...
Трябва ни линейка на Густав Адолф Щрасе.
Къде? - В клиниката.
Какво стана? - Съпруга ми получи сърдечен удар.
Диша ли? - Да.
Тръгваме веднага.
Чуваш ли ме? Не се предавай... Не ме оставяй...
Кажи нещо... моля те...
Пристигнаха. Остани с него. Аз ще ги доведа.
Следвайте ме...
Трябва да го отведем в болницата. Хайде г-жо Бернхард, той ще се оправи.
Моля ви, погрижете се за него. - Той ще се оправи.
Съжалявам, не може да дойдете. - Но трябва, аз съм му съпруга.
Боя се, че е невъзможно. Нови правила...
Не се тревожете, той сега е в добри ръце.
Трябва да си вземете нещата и да отидете в болницата.
Благодаря ви.
Имаш ли огънче?
Нова ли си тук? - Първа смяна.
Казаха ми, че ще е добре да си почина малко.
Да, всичко е наред.
До полунощ ли си на работа? - Да.
След последната смяна повечето от нас ходят при Ветер. Знаеш ли го?
Точно зад ъгъла е.
Мърдай, другарю. Не е разрешено да спираш тук.
Има нещо на линията отпред.
Свършвам след половин час. Защо после не ме почерпиш една бира?
Тогава след половин час.
Кой бус беше това? - Мисля, че дойде оттам.
Не, беше един от онези. Да проверим.
Трябва да го качим на влака. Помогни ми с него.
Спрете! Задръжте ги!
Какво правите тук? - Работя тук. В почивка съм.
Документите!
Там няма нищо. Сега тръгвай.
Тръгваме! Сега!
Не и без нея.
Оградата... Някой я е срязал.
Тръгвай! Давай!
Скачайте!
Долу!
Мъртъв ли е? - Кой?
Охраната. Този, който видя лицето ти, мъртъв ли е?
Не.
Как се е свестил Фогел? Как по дяволите се случи това?
Служи ли му пълна инжекция?
Сигурна ли си, че му сложи пълна инжекция?
Не знам. Мисля, че беше пълна.
Провалихме мисията.
Още не е свършило.
Провалихме Родината. Провалихме семействата си!
Все още го държим! Не е свършило!
Все още го държим!
Успя ли да се свържеш?
Има ли план?
Какво казаха? - Това ще отнеме време.
Трябва да организират нов маршрут.
Ще трябва да потърсят и политическа помощ.
Ще опитат с американците.
Така че ще го охраняваме на смени.
Ще го храним в края на всяка смяна.
Ще го върнем жив.
Теб те видяха. Няма да напускаш къщата.
Можем да го направим.
Ще го върнем в Израел.
Ще покажем на света какво е направил.
Мамка му!
Жена ми?
Наранихте ли я?
Тя добре ли е?
Моля те, кажи ми дали е добре?
Не може да говориш с него. - Не съм казала нищо.
Не може и да го слушаш. - Знам.
Не съм ядосан, само ти казвам.
Ние не говорим с него. Ние не го слушаме.
Той не е там. Той не е човешко същество.
Получихме дата.
След десет дни. Американците ще ни помогнат.
Добре.
Не.
Защо просто не ме убиете?
Как може така да ме държите в очакване на смъртта?
Знам какво искаш.
Искаш да ме предадеш на другите, за да скалъпят шибан фалшив процес.
Тогава те ще ме убият...
... а ти ще си кажеш...
... че твоите ръце не са изцапани с кръв.
Но това няма да е истина, нали?
Твоите ръце ще бъдат окървавени.
Ти си моята убийца.
Да... Направи го.
Искаш да го направиш... Направи го.
Точно така. Бях забравил.
Вие, евреите, никога не се научихте как да убивате.
Само как да умирате.
Едно от нещата, за които най-много съжалявам в живота си е,
че нямахме възможност да имаме деца.
Жена ми щеше да бъде прекрасна майка.
Трябва да опиташ лимони за сутрешното гадене.
Казват, че помага.
Как се казваш?
Хана? Сара? Рейчъл? Естер?
Вие евреите стоите близо до корените си, нали?
Това е хубаво... Много хубаво.
Разбирам те напълно.
Ти не лъжеше в клиниката,
когато ми разказа за майка си, нали?
За нейната смърт.
Много съжалявам за загубата ти.
Какво стана? - Нищо. Нищо.
Какъв е проблема?
Той може да ни разбира. - Какво?
Той просто ми проговори.
Разбира какво казваме. Знае за какво мислим.
Това е добре. Всичко е наред. Това скоро ще свърши.
Защо не тръгна?
В станцията. Можеше вече да бъдеш далеч. Защо не го направи?
Какво казаха?
Стефан?
Няма да стане. - Какво, по дяволите значи това?
Американците се оттеглиха. Нахранен ли е?
О, Боже. - Нахранихте ли го?
Какъв е планът сега? - Да го отведем до военновъздушната база.
Питам ви... - Какво е...
Говоря с нея! Сега е нейната смяна,
но вместо да прави това, което трябва, тя е тук с теб.
Сега отговорете на шибания въпрос! Нахранихте ли го?
Да, аз го нахраних.
Няма план. Няма никакъв шибан план!
Полицията е навсякъде. Претърсват къщите.
Убихме човек, и сега американците искат да се оттеглят.
Не искат да имат нищо общо с нас.
Това е шибана бъркотия и те бягат от нея колкото могат по-бързо.
Не, не могат да ни оставят. - Да, могат.
Защото се прецакахме. Прецакахме всичко и сега сме сами!
Не.
Проследиха ли те?
Може ли да са те проследили?
Стефан.
- Стефан.
Ако са те, той умира.
Мърдай! - Няма да го направиш.
Няма да ми избяга. Мърдай.
Не това е мисията ни. - Мърдай!
Няма да го направиш. - Махни се от пътя ми.
Не е това, за което дойдохме.
Аз решавам каква е мисията ни. - Ще я завършим.
Махни се от пътя ми!
Беше дамата от сутерена.
Покани ни на Новогодишно парти.
Ще се измъкнем.
Те ще измислят друг план.
Какво правиш?
Това е твоята смяна.
Знаеш ли за това? - За кое?
Устата му е залепена. Искаш да се задуши ли?
Повръща ми се като гледам лицето му. Сложи му го пак.
Не можеш да го направиш отново.
Не ми заповядвай, Дейвид.
Сега е твоята смяна. Така че се върни там. Хайде.
Спрете!
Ние не сме животни.
Помни какви сме.
И помни какви не сме.
Какво правиш? - Трябва да изляза.
Не може.
Махай се от пътя ми, моля те. Излизам.
Тя иска да излезе. - Няколко минути. Няма да ме видят!
Кажи му, Дейвид. Просто искам да се разходя.
Рейчъл ... Не може да излезеш.
Искам малко въздух! Не мога да дишам!
Рейчъл ... - Махни се от мен.
Благодаря ти, Дейвид.
Ако имах избор щях да предпочета Рейчъл да ме храни.
Толкова е внимателна.
В друг живот мисля, че би била добра медицинска сестра.
Как е тя днес?
Трябва да я оставите да си почива повече.
Първите два месеца са най-опасни за бременността.
Не знаеше ли?
Не си ти бащата?
Мислех, че си ти. Мислех... не знам.
Начинът, по който я гледаш...
Начинът, по който тя те гледа. Това сигурно е трудно.
Не виждам Стефан като семеен човек.
Твърде е амбициозен, твърде... Не знам.
Докато теб, Дейвид, те виждам с деца...
Млъквай.
Само изразявам съчувствие към страданията ти.
Какво знае чудовище като теб за страданието?
Аз съм лекар, Дейвид.
Ослепявал си деца, опитвайки да промениш цвета на очите им.
Инжектирал си хора с бензин.
Заменял си ръце и крака и си гледал как те...
Това не е медицина. Това е болест.
Отвратителна болест.
Значи всички сме били луди? Това ли е отговорът?
Няма отговор. Не търся отговор.
Не търся...
Ти трепериш?
Мисля, че ти си този, който се страхува, Дейвид.
Страхуваш се от чудовището...
Бу!
Защо мислиш, че беше толкова лесно да ви изтребват бе, хора?
Вашата слабост.
Видях я. Всеки ден я виждах.
Всеки един от тях, мислейки единствено как да се предпази да не бъде бит,
наритан или убит.
Всеки един мислеше само за себе си.
Защо мислиш, че ми стигаха само четирима войника,
за да водя хиляди души към газовите камери?
Защото нито един от хилядите нямаше смелостта да се противопостави.
Нито един не пожертва себе си.
Дори когато отнемахме децата им.
Тогава разбрах, че вие, хора, нямате право да живеете.
Никога не сте имали право...
Ще се оправиш ли? - Да.
Вън!
Нищо. Няма и следа, никаква.
Може да е отишъл в някоя къща, да се опита да съобщи...
Няма да отиде в къща!
Той изчезна!
Петнайсет години ни отне да го намерим.
А той изчезна и никой никога няма да го намери отново.
И какво правим? Да се обадим по телефона ли?
Да им кажем как избяга с шибано парче от счупена купа?
Чудесно. Не се опитвай да въвлечеш и мен.
Не съм направил нищо нередно!
Запомнете го. Това не може да стане! Никога няма да стане!
Аз съм виновна. Беше моята смяна.
Това се случи заради мен.
Аз го изтървах.
И никой никога няма да го намери отново.
Никой никога няма да го намери отново.
Ами ако не е избягал?
За какво говориш?
Само четирима души знаят какво се случи в тази стая,
ние и той, но той няма да проговори.
Никой никога няма да чуе за него. - Не...
Никой не трябва да знае какво се случи.
Той избяга. - Това е истината.
Но това не трябва да бъде истината, която ще отнесем у дома.
Истината може да бъде всичко, което поискаме.
Истината е, че Фогел се е опитал да избяга.
Ти се бориш с него и той те наранява.
Истината е, че секунди преди да се измъкне,
Рейчъл взема пистолета и го застрелва.
Истината е, че го очистихме и се отървахме се от трупа.
Отървахме се от всяка следа от Хирурга от Биркенау.
Не може да лъжем за това.
Не, знаете ли какво? Трябва... трябва!
Това не е заради нас. Това е заради Израел.
Това е национално унижение! Не може да видят провала ни!
И в крайна сметка Фогел ще гние в някои джунгла,
озъртайки се над рамото си в очакване на куршум.
Кой знае? Може би това е по-лоша съдба. Може би това е...
Важното е правосъдието.
Очевидно справедливостта е въздадена.
Той изчезна.
Какво значение има това? Той изчезна.
Той е прав! Няма значение. Няма разлика!
Всички трябва да се съгласим, че никога няма да говорим за това.
Без значение какво ще се случи, никога няма да кажем на никого.
Истината остава в тази стая, между нас. Съгласни ли сте?
Кажете го. Трябва да ви чуя да го кажете.
Кажете го.
Съгласен съм.
Дейвид...
Рейчъл, кажи го.
Това е клетва.
Кажи го.
Как можа да се случи това? Ти каза, че той никога няма да говори!
Ти каза, че никой никога няма да чуе за него.
Не знаем дали е той! - О, Господи.
Ако го прочетеш ще видиш, че...
Той е жив! В Украйна е! Не ми трябва да го чета.
Това е малко история от Интернет.
Психично болен пациент твърди, че е Хирурга от Биркенау!
Някакъв луд старец.
Как го намери?
Дейвид се върна, а аз исках да разбера защо.
Претърсих апартамента му и открих това в компютъра му.
Спомена ли ти нещо за това снощи?
Рейчъл, спомена ли ти нещо?
Защо? Защо да се самоубива?
Защото не е могъл да се справи.
Казах му, че трябва да уредим нещата,
но той не е могъл да се справи.
Помислил е, че цялата история ще излезе наяве и се е паникьосал.
"Да уредим нещата?"
Какво означава това? "Да уредим нещата."
Казах му да намери Фогел. и да приключи с него.
Знаеше ли, че той беше болен?
Знаел си, нали? Знаел си, че беше болен. Знаел си го!
Майната му на Дейвид. - Знаел си, че не е бил твърде силен.
Той постъпи като страхливец. - Можеше да го оставиш на мира.
Това е само един старец в болница.
Никой не би му повярвал. Никой не би го изслушал.
Има един журналист в Киев.
Юри Титов.
Той чул за историята и иска да интервюира Фогел.
След това всичко се разпада.
Не знаем в коя болница е той, но журналиста знае.
Трябва да го намериш къде е. - Какви ги дрънкаш?
Дейвид е вън от играта, а аз не мога да го направя.
Само ти оставаш. - Ти откачи ли?
Не можем да... - Не мога да го направя. Не мога!
Погледни ме. Не съм способна на това.
Не съм агент от 30 години.
Ти си луд. Не, не мога да го направя!
Трябва да го направиш, Рейчъл.
Защото 30 години си приписваше заслугата за това.
Освен това и заради Сара.
Няма да го направя!
По дяволите!
Знаех, че това ще се случи.
Знаех, че ще бъдем наказани, че ще трябва да платим.
Мисля, че вече съм наказан.
Бог не прави коли-бомби. - Нямах впредвид инвалидната количка.
Ако можех да се върна, Рейчъл, щях да променя всичко това.
Но има едно нещо, което никога не бих променил.
Тя не го разбра.
И никога няма да го разбере.
Слез!
Киев, Украйна
Търся "Сутрешни украински вести"... - На втория етаж.
Благодаря.
Цигари, моля.
Да... благодаря.
В онзи момент, когато лежах на пода,
не мислех за себе си.
Мислех за майка ми.
Мислех за това, как е страдала по време на войната в Европа.
Същият въпрос към г-н Перез...
Майната му.
Побързай.
Лягай си, Сара.
Добре дошли.
И двамата изглеждате толкова красиви. Нямам избор.
Остава ли за неделя?
На собственото ми парти ти си единствения ми приятел.
Всички те са приятели на Стефан.
И приятелки...
Дори не си помисляй, те го интересуват.
Просто се опитва да ме накаже.
За какво? - За всичко.
За това, че забременях. Че не го обичам...
Дори и за теб, Дейвид.
Мислех, че мълчанието е за войниците, а не за мен.
Дейвид, на теб говоря. - Напускам.
Какво? Напускаш Мосад?
Да, Мосад, Израел...
Къде отиваш?
Не знам.
Най-напред Гърция, а после... не знам.
Кога? - Довечера.
Не откачай! - Рейчъл...
Не откачай. Довечера? Защо?
Рейчъл... Рейчъл...
Не можеш да напуснеш. Не можеш ей така... - Трябва!
Защо? - Защото не издържам повече.
Всичко това...
Ако остана...
Не знам.
Толкова за днес. За разговорите.
Няма да приказвам повече. Стефан не ми...
Ела с мен.
Какво?
Ела с мен...
Не мога.
Можеш.
Можеш...
Толкова красива снимка, Рейчъл.
Прекрасна е. Като две ангелчета са...
Прелестна е, Стефан.
Харесва ли ти? Аз я направих.
Добре е да знам, че имаш и друга кариера.
В случай че ми потрябва услуга...
Може да стане по-рано, отколкото си мислиш.
Рейчъл, ела и кажи "здрасти" на Майкъл?
Питаше за теб.
Добре.
По гореща следа
Извинете, знам, че закъснях, но може ли да пусна обява?
30 гривни за 20 думи, по гривна на дума за тези над 30.
Заповядайте.
О, не.
Странно. Включих алармата. Плячка... - Не може! Ще оставя разписка. Андрей... Заемам парите, за да заведа Катя в клуб "Оксиджън". Ще го разсърдиш. - Заслужава си заради теб. И мен ще разсърдиш! - Това ме устройва...
Ще ви кажа нещо,
в този момент. когато лежах на пода,
не се замислих за себе си изобщо.
Мислех за майка ми и за това, което е изстрадала в Европа.
И мисля, че това ми даде сила да се изправя отново.
Стефан знае ли, че си тук?
Така и очаквах.
Нещата между нас много се влошиха.
Какво правиш тук, Дейвид?
Какво правиш? - Разчиствам.
Сега на работа ли си? - Не, не съм.
Тогава изчезвай!
Той е в болница "Бабенко".
Това е извън Виница.
На 250 километра югозападно.
Под какво име е там?
Иван Шевчук. Отговаря на възрастта.
И кога Титов ще го интервюира?
Утре. И знае как изглеждам.
Това ще свърши скоро. И когато...
Какво правиш тук, Дейвид?
Срещна ли някой друг?
Имаше един, но той си отиде.
И никога повече не го чух.
Писах ти писма... - Но никога не ми ги изпрати.
Рейчъл... - Какво е това, 25 години?
Исках да те видя. - През цялото това време ни дума.
Бях болен дълго време, Рейчъл.
Бях в нещо като болница.
Къде? - В Мексико.
Какво си правил в Мексико?
Пътувах много. Южна Америка, Северна Африка... Бях в движение.
Търсех го.
Защо?
Какво щеше да направиш, ако го беше намерил?
Щях да кажа истината.
Щях да отида в някой вестник и да кажа:
"Това е Хирурга от Биркенау. "
И най-накрая щях да го видя изправен пред съд.
И какво щеше да стане с нас?
Щяхме да сме свободни.
Каквото и да станеше с нас,
струва ми се, че щяхме да бъдем свободни.
Не си ли съгласна?
Не ти ли омръзна да лъжеш?
Ако ти го беше намерила, нямаше ли да го направиш?
Може би...
Преди двайсет години.
Но сега?
Както и да е, не сме само ние, имам и Сара.
Тя не е направила нищо лошо.
Тя написа книга. Знаеше ли това?
Да.
Ако научи истината сега, тя ще я унищожи.
Така че, не... Не бих казала истината.
Но ти никога няма да го намериш.
Не, никога...
Представянето на книгата е утре.
Можеш ли да дойдеш? Не знам дали Стефан...
Ами ако можехме да се върнем?
Ако те чаках... Ако беше дошла...
Щеше ли да бъде различно?
Не можем да се върнем назад.
На посещение съм при г-н Шевчук. - Да проверя...
От вестника ли сте?
Не, аз съм му племенница, Анна Баранова.
И преди съм идвала, не помните ли?
Боя се, че часът за посещения е променен. От единайсет до един.
Седнете там.
Аз съм Юри Титов. На посещение при г-н Шевчук.
Пациент Шевчук е в стая 414.
Може да почакате там.
Моля, изчакайте ме.
Задръжте вратата, моля.
Журналиста ли сте?
Знаете ли кой съм аз?
Не... Не знам кой сте. - Казвам се Дитер Фогел.
Аз съм Хирурга от Биркенау.
Чувала ли сте за мен?
Да, чувала съм.
Убил съм хиляди хора...
Може да ме снимате.
Последната снимка на Хирурга от Биркенау.
Всичко се свежда до кръвта...
Не се страхувахме от могъществото...
Такава беше съдбата ни.
Да? - Това не е той.
Почакай за секунда.
Семеен въпрос, дайте ми малко време, моля. Благодаря.
Сигурна ли си? - Не е той.
Този е някакъв старец, който е чувал за него.
Благодаря на Бог. Слава Богу, това е чудесно. Това е...
Ти добре ли си, Рейчъл?
Ти сгреши... - Слава Богу, така е...
... за Дейвид?
Ти сгреши за него.
За Дейвид?
Той не се самоуби, защото се е страхувал, че историята може да излезе.
Когато дойде да ме види, той ме помоли за нещо.
Какво?
Моето позволение.
А аз не му го дадох.
Не му позволих да каже истината.
Беше уморен да живее цял живот с една лъжа.
Истината е лукс, Рейчъл.
Някои хора трябва да поставят други неща на първо място,
тяхната страна, техния народ, техните деца.
Сара е толкова горда с теб, Рейчъл.
Искам да се гордее с мен.
Разбира се, че се гордее.
Искам да направя нещо, за да заслужа гордостта и.
Фогел трябваше да бъде тук, Стефан.
Рейчъл... - Хората трябва да знаят истината, Стефан.
Рейчъл, чуй ме... - Сбогом.
Господине, заседанието на кабинета започна.
Да.
Извинете...
Защо си дошла?
Защо трябваше да идваш?
Заради Шевчук ли?
Знаех си, че не трябваше да му разказвам.
Мога да го спра. Няма да му кажа нищо повече.
Юри Титов
"Казвам се Рейчъл Сингър.
Моля да публикувате това, което ще прочетете.
През 1965-та...
бях част от мисия със задача да отвлече Дитер Фогел,
Хирурга от Биркенау,
и да го доведе до Израел, за да бъде съден.
Винаги сме твърдели, че Фогел е убит, при опит да избяга.
Но това беше лъжа...
... лъжа, с която живях в продължение на 30 години.
В крайна сметка осъзнах, че съм длъжна да кажа истината..."
Превод и субтитри: vkehayov